Марко Ганчев
Две стотинки

chitanka.info

Влакът изпърха от дефилето

като нощна пеперуда

и закръжи

към светлините на града.

На това място сърцето ми

заглушаваше трясъка

на колелата.

Колко години

опърлях крилцата си

по уличните лампи!

Стълбищата на кооперациите

ме посрещаха озъбени.

Вратите на апартаментите

ме гледаха

като еднооки циклопи.

А когато се настанях

в някое случайно легло,

сутрин канонадата на тупалките

разстрелваше всичките ми илюзии.

И все пак съм оцелял.

Сега чуждите куфари

смирено отдръпват от коленете ми

булдожките си муцуни.

Единственото ми безпокойство е

да намеря две стотинки на цяло.

Пускам ги в телефонния автомат.

Пукот, възглас: „Тати си дошъл!“

и весел смях.

Колко било лесно всичко.

Струвало само две стотинки.

1967

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.